Musta tuntuu ihan että on sellainen "suomikupla" päällä, kun ei sateet, viikeä ilma tms hirveästi haittaa, mutta vähän pelkään että se poksahtaa tässä joku päivä. Joitakin italialisia asioita on kyllä ikävä, ruoka, kahvilat, kaikista eniten ne italialaiset tyylikkäät "bar"t, ns lounge bar't, jotka on arkisinkin auki tosi myöhään, jonne voi mennä vaan istumaan kahville, pienelle syömisille tms. Täältä Suomesta klo 21.00 jälkeen löytyy vain mäkkäri. Ja on muuten törkeen kallista jokapaikassa, bussit, kahvit, ruoat, leffat, kaikki.
Omaa hostperhettä on myös ikävä, etenkin sisaruksia. Toivon tosiaan, että he tulisivat joku päivä tänne Suomeen käymään, sellaisesta oli puhetta, ja itsekin menen sinne Italiaan kyllä käymään vielä!
Tavallaan myös tuntuu että mikään ei ole muuttunut, välillä on melkein sellainen fiilis etten missään vaihdossa olis ollukaan, muutama kaverikin on sanonut "ihan kuin et olis koskaan ollukaan poissa!" ensimmäisten "hirveä ikävä! ihana saada sut tänne vihdoinki!" halausten jälkeen. Ja nyt kun miettii, ne 10 kuukautta tosiaan vaan vilahti ohi. Oli siellä vaihdossa pitkän pitkiä päiviä (koulu...), mutta ihan käsittämätöntä ajatella, että se vaihto jota oon odottanut ja järjestellyt monia vuosia, on nyt ihan oikeasti ohi. Ei enää mitään sellaista jäljellä. Okei, vielä tässä vaiheessa sitä puhuu ihan järjettömän paljon Italiasta ja omasta vaihdosta, oon vieläkin sellanen "special vaihtari, juuri tullut takaisin italiasta", mutta muutoin se vaihtoaika on jäänyt taakse.
Pelkään että unohdan italian kielen kokonaan, kun en pääse sitä oikein puhumaan missään ja mietin että mitenköhän parhaiten saisin ylläpidettyä suhteita italian perheen ja kavereiden kanssa, mutta tuntuu että jää vähän fbn tasolle, ja välillä skypessä. Enemmän sitten kun nähdään ihan in real life täällä Suomessa tai Italissa. Mutta tosiaan noin vähäsillä yhteyksillä se italian life tuntuu jo tosi kaukaselta, ja nyt kun etenkin paluun jälkeen (ei niinkään italiaan menon aikana) huomaa kuinka suuret erot Suomen ja Italian välillä on, nyt oikeasti huomaa että näillä kahdella maalla ei ole melkein mitään yhteistä, kun taas ensimmäisten kuukausien aikana Italiassa ajattelin, että eihän täällä paljoa eroa suomeen ole.
Asia, joka oli täällä Suomessa ihan käsittämätöntä mulle, joka sai mut niin iloseks, oli se sama vanha vapaus ja itsenäisyys. Mun mielestä on yhä jotain niin hienoa, että voin liikkua täällä iha ittekseni omilla aikataululla melkein ihan miten haluan. Oli vaan jotain niin hienoa noin vaan pyöriä Helsingissä, kun tulee nälkä, mennään syömään, otetaan ehkä jäälatet tai jälkiruoat tms jostain toisesta paikasta, käydään ostaa yhelle kaverille yks paita, yht'äkkiä tuli mieleen mennä kattoo leffa illalla ja niinhän mentiin. Ei mitään ihmeellistä, mutta mulle oikeasti oli! Italiassa ei olis ihan toiminut samalla tavalla. :)
Myös oon tosi ilonen siitä että näköjään mun kaveriporukat ei ole vaihtunut, mulla on yhä mun samat ihanat kaverit kuin oli viime vuonna. Jotkut vaihtarit on sanonut, että niillä on ystävät kokonaan vaihtunut vaihtovuoden jälkeen; sitä on sen yhden vuoden aikana muuttunut niin paljon, että vanhat kaverit ei vaan tunnu kavereilta, ei oo enää mitään yhteistä tai muuta. Itselläni ei ole onneksi käynyt noin, ainakaan vielä en ole mitään tällaista huomannut. On vaan entistä hauskempaa näitten samojen vanhojen omien kavereiden kanssa. On kyllä tullut ns muutama kaveri lisää, että pari sellaista tuttua vaihtovuotta edeltävältä ajalta, joiden kanssa ollaan silloin tällöin vaan puhuttu tyyliin, on nyt tosi kivoja, että nyt soitellaan lähes joka päivä ja suunnitellaan että mitä seuraavaksi tehdään ja toivon tosiaan, että pysyy näin! :D
On menny tää puoltoista viikkonen tosi hyvin, töissä, kavereiden kanssa, kahviloissa, ulkona, synttäreitä, sukulaisten kanssa, pyörät ja bussit (niitä oon oikeasti kaivannut), picnik&wayne's coffee, tutut paikat, sateita ja myös kuumia päiviä... "Uudet" suomi biisit, kuten "Poika saunoo" hahah :D
Mutta siis all in all...
on tää Suomikin hieno paikka!
...ainakin siihen saakka, että tää mun suomikuplaa puhkeaa, mutta toivotaan, että ei :)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEj1UFa5w3lr5MQyqThP5TjyfWwFoKq2bmAhZnDt2Giy_T2MH5mRMMFbuxldAdn16LUdCu4roxwP8uSJuNiQAb1-HSaki24hn2NQy_3xCThQo-o5uVPrHcG8IYLJvEVN_4fw6xzY7GYzKoCT/s320/vaihtarit.jpg)
Ja tässä on i finnoitaliani, juuri palanneet Italian suomalaisvaihtarit, vuosimallia 2010-2011!